Kommendörens loggbok, stjärndatum 47751,2.
Enterprise är på Stjärnbas 310 f ör ett möte med amiral Nechayev.
Besöket ger oss chansen att hämta en familjemedlem.
Här har du ditt eget rum.
Det ligger långt från mitt, så du behöver inte träffa mig.
Mamma, det var inte därför jag bad att få eget rum.
Du behöver inte förklara.
Det kommer en tid när en ung man inte vill bo hos sin senila mor.
Jag ska besöka dig på hemmet varje söndag.
Kom in.
Finns det en bortsprungen kadett här inne?
I så fall får vi kanske kalla på väktarna.
Välkommen tillbaka, Wes. Hur är livet på akademin?
Det är härligt... Men det är skönt att komma ifrån ett tag.
Jag tänkte inte kalla på väktarna. Det var ett skämt.
- Jag förstod det, Data. - Ska du bara ta det lugnt här?
Jag kan säkert hjälpa er.
Wes, ha en trevlig semester. Du har förtjänat den.
Tack.
Vi låter dig komma tillrätta.
Ja, bra idé. Sov inte bort hela semestern.
Adjö, Wes.
Det är skönt att ha dig hemma.
- Tack, mamma. - Jag menar det.
Rymden-den sista utposten.
Detta är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess uppdrag är att utforska främmande nya världar.
Att söka efter nya livsformer och nya civilisationer.
Att med djärvhet f ärdas dit där ingen tidigare varit.
Amiral Nechayev har strålats ombord.
Bra.
Earl Grey te. Smörgåsar med vattenkrasse.
Och bularianska kanapéer.
Väntar ni er en befordran?
Jag bygger upp ett nytt förhållande med amiralen.
Det har varit ganska spänt mellan oss förut.
"Spänt" är knappast rätt ord.
Jag vill få det att fungera bättre.
Jag vill att hon ska känna sig välkommen på Enterprise.
Varför skulle hon inte göra det?
Vi behöver inte gilla henne, men vi måste lyda order.
Det tjänar ingenting till att bevara den fientliga atmosfären.
Amiral, välkommen till Enterprise.
Tack. Ni kan gå, kommendörkapten Riker.
Tack, amiral. Kommendör.
- Får jag bjuda er...? - Jag ska gå rakt på sak.
En situation har uppstått vid gränsen mot cardassierna...
- Är de där bularianska kanapéer? - Ja.
Jag talade med er rådgivare, kommendörkapten Wrightwell.
Han sa att ni gillade dem.
Det var omtänksamt. Tack.
Varsågod.
Vad sa ni om cardassierna?
Federationen har avslutat en lång serie förhandlingar-
- om den slutgiltiga statusen som vår gräns mot cardassierna har.
De här blir de officiella gränserna.
Jag förstår.
Ni ser en demilitariserad zon längs med gränsen.
Ingen sida kommer att få ha militära utposter-
- genomföra exerciser med flottan eller basera stridsskepp i den zonen.
Gränsen lämnar flera Federations- kolonier i cardassiernas område-
- och vissa cardassiska kolonier i vårt område.
Överenskommelsen är inte perfekt.
Ingen sida fick allt som de ville ha. Men båda fick något.
Som någon sa, diplomati är möjlighetens konst.
Kolonierna på fel sida av gränsen får flyttas.
Kolonisatörerna kommer inte att gilla det.
En del har varit där i decennier.
Det blir inte lätt. Men det är ett rimligt pris för fred.
Ert uppdrag är att evakuera Dorvan 5.
Dorvan 5?
Bosatte sig inte en grupp nordamerikanska indianer där?
Jo. De har varit där i ungefär 20 år.
De har etablerat en by i en dal på den södra kontinenten.
- Är något på tok? - Amiral.
För hundratals år sen blev dessa indianer-
- borttvingade med våld från sina förfäders land.
Den här gruppen lämnade Jorden-
- för mer än 200 år sen för att bevara sin identitet.
Jag är medveten om det.
Det finns en del oroväckande historiska paralleller här.
De ombes än en gång att lämna sina hem-
- på grund av ett politiskt beslut fattat av en avlägsen regering.
En representant för indianerna var med hos Federationsledningen.
Hans protester noterades och diskuterades, men godtogs ej.
Kommendör.
Indianerna på Dorvan är en nomadisk grupp-
- som bosatte sig där för 20 år sen. På den tiden-
- varnades de att den planeten var omstridd av cardassierna.
De borde aldrig ha flyttat dit.
Ja, men att gå till dem efter 20 år-
- och be dem lämna det som nu är deras hem...
Jag sa det till Federationsledningen.
Men det tog tre år att komma överens om fördraget.
Vi fick göra eftergifter. Det här var en av dem.
Och om indianerna vägrar?
Då är era order att flytta dem med de metoder som krävs.
Jag förstår era moraliska reservationer.
Jag kan hitta någon annan som kan leda det här uppdraget.
Det blir inte nödvändigt.
Jag avundas er inte uppgiften, men det är för allas bästa.
Jag förstår.
Och, kommendör.
Tack för att... ni fick mig att känna mig välkommen.
Ni är alltid välkommen ombord på det här skeppet.
Tack, fänrik.
Wes. Där är du.
Kom hit. Jag har något att visa dig.
Kom igen. Du måste se på det här.
Minns du hur vi tänkte förbättra kvanteffektiviteten-
- med ett nytt plasmarelä?
Titta på det här.
Har ni bara ett mikrofusionsinterrelä?
Er konverterare kommer aldrig att hålla.
Jag körde testprogrammen själv.
Den här tål mer än 500 cochrane warpfältstryck.
Jag tror inte det. Bygg in ännu en fasomvandlare.
Matrisen för er subprocessor behöver överhalas.
Det kan vara din åsikt, men jag håller fast vid min.
Läs dr Vassbinders senaste artikel.
Han har briljanta nya teorier om interreläer för warpdrift.
Han skulle kalla det urmodigt.
Jag vet inte vad som tagit åt dig.
- Vill du ha min hjälp, eller inte? - Med den attityden, absolut inte.
Du kan gå.
Kommendörens loggbok.
Enterprise är på Dorvan 5.
Jag har talat med stammens ledare.
Han ska träffa oss i eftermiddag f ör att diskutera situationen.
Anthwara, jag kan inte göra så mycket.
Beslutet fattades på högsta nivå i Stjärnflottan.
Vet ni hur länge vi har letat efter ett hem?
Nästan 200 år.
Sen hittade vi den här världen.
Klandrar ni oss för att vi inte vill ge upp den?
Jag förstår, och jag respekterar er långa resa-
- men jag tror att jag kan hitta ett nytt hem åt er.
Tre andra planeter i den här sektorn-
- har miljöer som liknar den på Dorvan 5.
De är alla obebodda och kan koloniseras omedelbart.
Om ni inte gillar någon av dem-
- får vi hitta någon annan.
Ni förstår inte, kommendör.
Vi valde inte den här planeten endast på grund av dess miljö.
Det fanns andra, mindre påtagliga orsaker.
När jag kom hit för 20 år sen...
...välkomnades jag av bergen, floderna, himlen.
Anthwara, han skrattar åt er.
Han tror att ni talar om vidskepelse och nonsens.
Det är inte sant.
Jag har djup respekt för er tro och dess innebörd.
Då kan ni respektera faktumet-
- att den här planeten är mycket helig för oss.
Det har tagit oss två århundraden att hitta den här platsen.
Vi vill inte tillbringa 200 år till-
- med att leta efter det vi redan har.
Jag föreslår att vi ajournerar för att ge oss alla tid-
- att tänka på det som har sagts.
Avgjort. Vi samlas igen i morgon.
Jag bjuder er alla att tillbringa kvällen med oss på Enterprise.
Tack. Vi ser fram emot det.
Sen du kom ombord har du varit lynnig, sur och ohövlig.
- Vad är det för fel? - Inget.
Jag vill bara lämnas i fred.
Det som hände på tekniken var oförlåtligt.
Det är min sak. Säg inte hur jag ska uppföra mig.
Det borde jag inte behöva. Du borde vara tillräckligt mogen.
Jag är kanske trött på alla regler-
- trött på att leva upp till alla andras förväntningar.
Har du någonsin tänkt på det?
Jag har varit fascinerad av-
- att studera ert folks historia och traditioner.
Jag var mycket intresserad av att höra att er farfar, Katowa-
- ledde indiangruppen från Jorden för 200 år sen.
Många var emot det.
Min egen far var emot det.
Men när Katowa fattade sitt beslut, var det slutgiltigt.
Min far sa inget mer om saken.
Det är aldrig lätt att lämna sitt hem, det trygga och välbekanta.
Men det finns tillfällen då allas bästa-
- kräver att vissa uppoffringar görs.
Jag är säker på att er farfar förstod det.
Det gör hans barnbarn också.
Det finns också tillfällen då ett folk har offrat för mycket.
Då ett folk måste hålla fast vid det som det har-
- trots ett överväldigande motstånd.
Vad vet ni om er familj, kommendör?
Tja, rätt mycket, faktiskt.
Min far tyckte att man skulle föra vidare traditioner och historia.
Jag skulle vilja veta mer om er familj.
Vi har starka band med våra förfäder.
Vi tror att deras handlingar styr oss även nu.
Om jag vet mer om er familj kanske jag kan förstå er bättre.
Och det är ju alltid bra att förstå sin motståndare-
- i alla förhandlingar.
Jag hoppas att ni efter det här-
- inte längre kommer att se mig som en motståndare.
Min familj.
Våra europeiska rötter går tillbaka till Karl den stores tid.
- Förlåt att jag är sen. - Vi talar om det senare.
Wesley Crusher?
Ja?
- Jag är Lakanta. - Trevligt att träffas.
Vill ni ha något att dricka?
Jag har vetat att ni var på väg till oss de senaste två åren.
För två år sen...
...gick jag in i Habak för att söka visioner.
När jag var där såg jag många saker-
- talade med många djur, många andar.
Och jag såg er.
- Jag förstår inte. - Jag vet varför ni kom till oss.
För att hitta svaren som ni söker.
Vad ska jag göra?
Det är som om någon tagit min son och lämnat kvar en främling.
På sätt och vis är det det som har hänt.
När Wesley reste för tre år sen, var han en pojke.
Nu är han en ung man.
Det kan inte vara lätt varken för mamma eller son.
- Det gäller inte bara oss. - Ja, det som hände med Geordi.
Har ni hört om akademin?
Jag ringde amiral Brand i dag.
Hon sa att hans betyg sjunker, han är avlägsen och defensiv.
Om han inte aktar sig, kommer han att köra.
Du borde kanske tala med honom, Jean-Luc.
Det är kanske något som en man behöver diskutera med en man.
Jag tror inte att han vill tala just nu.
- Men han behöver vår hjälp. - Han måste vilja få hjälp.
Annars kommer våra ansträngningar bara att stöta bort honom ännu mer.
Han måste reda ut det här själv.
Hur länge har ni observerat mig?
Sen ni strålades ner.
Jag är här. Vad ska jag göra?
Jag vet inte.
Ni sa att ni skulle hjälpa mig hitta svar.
Svar på era frågor.
Berätta om Habak. Ni sa att ni fick en vision där?
Vi håller Habak helig.
Vi håller ritualer och ceremonier där.
Vi håller den helig. Vad håller ni heligt, Wesley?
Jag vet inte.
Jag tycker att saker är viktiga. Jag har respekt för saker.
Men jag håller inget heligt.
Se er omkring.
Vad tror ni att vi håller heligt här?
Kanske halsbandet ni har på er?
Mönstren på väggarna?
Vi tycker att allt är heligt.
Byggnaderna, maten-
- himlen, jorden under era fötter.
Och ni.
Vare sig ni tror på er ande eller inte, så tror vi på den.
Ni är en helig person här, Wesley.
Det är nog första gången som någon har använt det ordet om mig.
Om ni är helig måste ni behandla er själv med respekt.
Att göra annat är att vanhelga något som är heligt.
Är det det ni tycker att jag har gjort?
Endast ni kan besluta det.
Jag har inte haft så mycket respekt för mig själv den senaste tiden.
Då är det kanske dags att börja söka efter er egen vision.
Anthwara, jag är ledsen att vi inte har nått en överenskommelse.
Men, och jag måste vara burdus, jag kan inte godta ett nej.
Den här planeten ska överlämnas till cardassiernas regering-
- enligt villkoren som fastställdes i gränsfördraget.
Jag är ledsen, men ni måste flytta.
Och om vi inte gör det?
Då tvingas jag flytta er-
- med de metoder som krävs.
Vi vet att ni inte tar ifrån oss det här landet.
Jag kanske ångrar det, men jag kan inte...
När ni först kom till oss-
- visste vi inte varför Federationen skickade er-
- men vi visste att det måste finnas en bra anledning.
Inget som händer sker av en slump.
Så vi sökte efter anledningen till att ni skickades hit-
- men fann den inte förrän i går kväll.
Känner ni till Puebloupproret 1680?
Ja.
Flera indianstammar reste sig för att störta sina spanska överherrar-
- och körde ut dem ur New Mexico.
Tio år senare återvände spanjorerna för att ta tillbaka området.
De var brutala. Jag skulle säga "barbariska".
De dödade hundratals av de våra.
Tusentals till skadades.
En av soldaterna...
...hette Javier Maribona-Picard.
Er förfader.
Jag känner inte till händelsen eller mannen som ni nämnde.
Det här ägde rum för mer än 700 år sen.
Vad har det med saken att göra...
Det är därför ni har kommit till oss, för att få bort en blodfläck...
...som er familj har burit med sig i 23 generationer.
Mr Worf. Vad står på?
Vi har ovälkomna gäster, sir.
Jag är kommendör Picard på Enterprise.
Jag är Gul Evek. Vad gör allt folk här fortfarande?
Evakueringen borde ha börjat.
Får jag tala med er? I enrum.
Som ni vill. Vänta här.
Inga cardassier skulle ju komma hit på sex veckor.
Er ankomst kan ha stört en del känsliga förhandlingar.
Förhandlingar? Allt har ordnats. Vad förhandlar ni om?
Jag förklarar det gärna.
Men jag måste be er att resa härifrån omedelbart.
Vi har skickats hit-
- för att göra en preliminär översikt över byggnader och utrustning.
Jag reser inte förrän vårt uppdrag är klart.
Nåväl. Slutför ert uppdrag.
Men kom ihåg att det här är Federationens område.
Tills det ändras är det här folket under min jurisdiktion.
Jag tänker skydda dem.
- Är det ett hot? - Det är ett faktum.
Kom ihåg det när ni gör er översikt.
Det här är Habak, vårt livs fokus.
- Främlingar är inte välkomna. - När jag bad att få komma hit...
Ni är ingen främling.
Jag har sett er här förut.
- Vad är de där figurerna? - De är mansara.
De representerar andarna som kommer till den här platsen.
- Den där ser ut som en klingon. - Ja.
Vår kultur har sina rötter i det förflutna-
- men den handlar inte bara om det förflutna.
Klingonernas, vulcanernas, ferengernas andar-
- kommer till oss precis som björnen, prärievargen, papegojan.
- Det gör ingen skillnad. - Vad ska jag göra?
- Tänd elden. Sitt och vänta. - Vad väntar jag på?
Det här är er resa, Wesley.
Jag kan öppna dörren, men endast ni kan gå igenom den.
Amiral, indianernas ledning är fast besluten. De vägrar flytta.
Finns den några tecken på att ledningen kommer att ändra sig?
- Nej, sir. - Då har vi inget val.
Amiral, de kommer att kämpa emot alla försök att förflytta dem.
Jag begär att Federationsledningen ska hålla ett nödmöte.
Fallet Dorvan 5 måste öppnas igen.
Jag begärde det f ör två dagar sen. Svaret var nej.
Jag är ledsen, men ni har era order. Klart slut.
Så mycket för er frist.
Anthwara tror att jag är ansvarig-
- för brotten som en av mina förfäder begick mot hans folk.
- Tror ni det? - Nej, självklart inte.
Jag respekterar hans tro.
Men jag vet inte hur det kan ha något att göra med det här uppdraget.
Men jag undrar ändå...
...om ett mörkt kapitel i min familjs historia kommer att upprepas.
Om det här folket tar till vapen mot oss-
- så vet jag inte vad konsekvenserna blir.
Mr Worf, kom in.
Ja, sir.
Mr Worf, kan ni förbereda för att flytta invånarna?
Ja, sir.
Wesley.
- Pappa? - Du har nått slutet.
- Slutet på vadå? - Den här resan.
En resa du påbörjade för länge sen.
- När jag lämnade dig och din mor. - Menar du när du dog?
Du påbörjade en resa som inte var din egen.
Nu är det dags att du hittar en väg som är din egen.
Följ inte i mina fotspår längre.
- Jag förstår inte. - Jo, det gör du.
Det är bara svårt för dig att acceptera det.
Adjö, Wesley, och lycka till.
Pappa, vänta.
Mr Crusher.
- Känner ni er okej? - Ja, jag mår bra.
Lägg ut en instängningsstråle mot sydost. Var diskret.
Vi vill inte oroa det här folket.
Worf. Vad gör ni?
Vi etablerar transportkoordinater för en säkerhetsomkrets.
Vi måste kanske tvinga det här folket att flytta.
Worf.
Vi kan inte göra det här.
Det här folket förtjänar bättre än att flyttas från sina hem.
Jag förstår, men...
Vet ni vad de gör? De förbereder för att stråla er till sitt skepp.
Tänker ni låta dem göra det?
Nej, det tänker vi inte.
Gå nu.
Oförlåtligt.
Ni motsatte er den högste officerns order.
Ni riskerade truppens liv.
Ni har gjort en spänd situation värre.
Era handlingar ger en dålig bild av vårt skepp och er uniform.
Jag vill ha en förklaring, mr Crusher, och jag vill ha den nu.
Det som ni gör där nere är fel.
De är ingen slumpmässigt vald grupp.
De är en unik kultur som är äldre än Federationen.
Men min order...
Jag vet att amiral Nechayev gav er order.
Och hon fick order av Federationen.
Men det är ändå fel.
Det beslutet fattar inte ni, kadett.
Jag vet inte vad som har tagit åt er på sista tiden.
Och det bryr jag mig inte om.
Men jag ska säga er en sak.
Så länge ni bär den uniformen, ska ni lyda varje order.
Ni ska följa Stjärnflottans regler. Är det förstått?
Ja, sir.
Men jag tänker inte bära den här uniformen längre.
Jag lämnar akademin.
- Riker anropar kommendören. - Ja?
Gul Evek vill diskutera situationen på ytan.
Låt honom få komma ombord. Jag tar emot honom här inne.
Ja, sir.
Varför gör du det här?
Stjärnflottan är inget för mig.
Jag kan inte hindra dig från att kasta bort ditt liv-
- men först ska du förklara det för mig.
Så mycket är du skyldig mig.
Jag träffade pappa idag. Han sa åt mig att inte följa honom.
Vad gjorde du?
Jag deltog i en av indianernas ritualer. Jag fick en vision.
Pappa kom till mig och sa åt mig att inte följa honom.
Han sa att jag måste hitta min egen väg.
Så det är det som det här handlar om?
En vision sa åt dig att lämna akademin-
- och nu packar du dina väskor? - Nej.
Nej, det är mer än så. Jag har vetat länge att jag måste göra det här.
Jag har inte velat erkänna det.
Du sa att akademin var det bästa som hade hänt dig.
Jag vet. Ett tag var den det.
Men när tiden gick, och avgångsexamen närmade sig-
- började jag känna mig deprimerad.
Jag trodde att det var arbetet, eller att jag var borta hemifrån-
- men det gick inte över, det blev bara värre.
Varför sa du ingenting?
Jag ville inte göra dig eller Picard eller mina vänner besvikna.
Ni var så stolta över mig.
Jag skulle vara stolt över dig vad du än gjorde.
Jag älskar dig.
Jag vet, mamma.
Sanningen är nog att jag var rädd för att göra mig själv besviken.
Jag ifrågasatte aldrig Stjärnflottan.
Men när pappa sa att jag inte skulle följa honom, var det så vettigt.
Allt är så tydligt nu.
Det är kanske delvis mitt fel.
Vi förstod inte vilken press vi satte på dig-
- att bli precis som vi väntade oss.
Jag anklagar dig inte alls.
Det här är mitt beslut. Det har det alltid varit.
Minns du den där främlingen från Tau Ceti-
- som kontrollerade warpfält mentalt?
Resenären?
Han sa till Picard för länge sen att du var speciell, som Mozart.
Och att ditt öde var att göra något annorlunda.
Det här är kanske första steget.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med, mamma.
- Du borde inte vara här, Wesley. - Varför inte?
Ner med dig.
För hit dem.
- Varför tar ni dem till fånga? - De har ingen rätt att vara här.
Fördragets villkor ger dem rätt till det.
Vi accepterar inte det fördraget.
Worf anropar Picard.
Beväpnade indianer har tagit två cardassier till fånga.
Situationen är känslig.
- Jag ber att f å instruktioner. - Vänta, mr Worf.
Be ert skepp stråla bort ert folk därifrån.
Mitt folk? Men de här indianerna? De har tagit gisslan.
Det här är vår planet. Vi tänker inte jagas bort av en ostyrig folkhop.
- Gul Evek anropar Vetar. - Det här är Glinn Telak på Vetar.
Två av våra män har tagits till fånga.
Gör er redo att skicka en beväpnad trupp för att ockupera byn.
Gul Evek.
De är Federationens medborgare. Jag har svurit att skydda dem.
Om ni anfaller den byn, kallar jag in säkerhetstrupper.
Ni inser väl konsekvenserna av att ge eld mot cardassierna?
Ja, det gör jag.
Därför måste vi få slut på det här innan det är för sent.
Jag kan inte låta er hålla fast de här männen.
Ni har ingen makt här.
Nej!
Vad hände?
Gjorde ni det här?
Jag gjorde ingenting. Det var ni.
Jag?
Ni drog er ur deras tid.
- Ni tog första steget. - Mitt första steg vart då?
Till en annan existensnivå, ett annat sätt att tänka.
- Jag förstår inte. - Ni har hittat en ny början.
Det första steget på en resa som få människor någonsin gör.
Vem är ni?
Resenären.
Jag har väntat länge på det här ögonblicket, Wesley.
Så allt det som jag såg i Habak...
...min far, och det som han sa till mig, hade ni ordnat?
Jag öppnade bara dörren för er.
Det som ni upplevde kom från ert eget inre-
- er egen ande, om ni så vill.
Jag hoppades att ni skulle öppna ert sinne, och det gjorde ni.
Ni drog er ur tiden. Ni har nått upp till en ny nivå.
Ni är redo att utforska platser där tanke och energi kombineras-
- på sätt som ni inte kan tänka er.
Och jag ska vara er guide.
Om ni vill det.
Och de, då? Jag kan inte bara lämna dem så här.
De måste staka ut sitt eget öde.
Det är inte vår sak att lägga oss i.
Ha tilltro till deras förmåga att lösa sina egna problem.
Det cardassiska skeppet laddar sina vapen.
Vetar anropar Gul Evek. Våra trupper anfalls.
Vad är era order?
Det senaste kriget skapade enorm förstörelse-
- och krävde miljontals liv.
Låt inte våra två folk välja den vägen igen.
Framtiden ligger i era händer nu.
Ge oss en sista chans att få fred.
Gul Evek, vad är era order? Kan vi ge eld?
Evek anropar Vetar.
Sikta in våra trupper på ytan och stråla ombord dem.
- Men de har blivit beskjutna. - Det är min order.
Stråla upp truppen omedelbart.
Jag förlorade två av tre söner i kriget, kommendör.
Jag vill inte förlora den siste.
Anthwara.
Jag vill vara helt säker på att ni förstår konsekvenserna.
Om ni ger upp er status som medborgare i Federationen-
- och ni eller ert folk gör en begäran till Stjärnflottan-
- så kommer den inte att besvaras.
Ni får klara er själva och är under cardassiernas jurisdiktion.
Jag förstår, kommendör. Vi tar den risken.
Kommer cardassiernas regering att hedra er överenskommelse här?
Jag kan nog övertyga dem om att det här är en rättvis lösning.
Jag talar inte för alla cardassier, men om ni lämnar oss i fred-
- misstänker jag att vi skulle göra detsamma.
Kommer Stjärnflottan att acceptera det?
Det blir inte lätt, men med amiral Nechayevs stöd-
- tror jag att de accepterar det.
Om det inte är något mer så går jag nu.
Jag har en lång rapport att skriva.
Kommendör. Anthwara.
Jag hade rätt, kommendör.
Ni förde oss inte från vårt land-
- och ni har fått bort en mycket gammal blodfläck.
Kommendörens loggbok, stjärndatum 47755,3.
Enterprise gör sig redo att lämna Dorvan 5-
- men f öre detta kadett Wesley Crusher ska stanna kvar.
Vart ska ni ta vägen?
Resenären sa att mina studier skulle börja med det här folket.
Han sa att de var medvetna om många saker.
Jag kan lära mig mycket av dem.
Precis vad jag behöver, mer studier.
- Jag tror att du klarar av det. - Jag med.
Ja, lycka till, mr...
- Lycka till, Wesley. - Tack.
För många saker.
Se till att du klär dig varmt på de där andra existensnivåerna.
Det ska jag.
- Hej då, mamma. - Adjö.
Verkställ.